Bedst på www.NXTGN.org
Find frem til hans navn.
Jeg vil besøge Robin af Locksley, men han er ikke hjemme.
Måske kan I fortælle mig, hvor han er?
Vi skal tale lidt sammen, han og jeg.
Ingen ved noget. Ingen ved noget.
Så må vi tilbyde en belønning.
Skal vi sige tyve pund?
- Og så ved nogen det pludselig. - Få tungen på gled eller mist den!
Skær hans tunge ud. Én i timen, indtil nogen taler ud.
- I begår en stor fejl. - Vil I sende en hær efter os?
- Tror I, vi er bange for sheriffen? - Vi er også imod sheriffen.
- Vil du have en medalje? - Vi burde være i samme båd.
Kaninen er ikke... Jeg tror ikke, den er gennemstegt.
- Han æder dem rå. - Rå?
- Er det nu en god idé? - Kan du ikke bare holde mund?
- Er du adelig? - Ja... og nej.
- Han dufter af blomster. Lavendel. - Rosenblade.
Har du også fået et lavendelbad?
- Ja, du dufter også. - Han vaskede sig i rosenblade.
Og så tror de, vi er i samme båd.
Tager nogen fredløse lavendelbade?
- John? - Det er ikke lavendel.
- Her er en penny, John. - I har hestene. Lad ham beholde den.
- Hvorfor har du ingen pung? - Jeg regnede ikke med at havne her.
Er det her, hvad I laver? Stjæler ubeslutsomt.
- Kan du forstå ham? - Stjæler I fra hvem som helst?
Måske er den penny alt, hvad min ven har.
Sørgeligt. Gør det en forskel? Det gør ingen forskel.
Vi er døde. Tænk over det. Fredløse.
- Hvor sofistikeret. - Store ord. Skræmmende.
Sikke nogle rædsomme mænd. De kunne have efterladt os her.
Havde de ikke taget vores våben, burde vi give dem en lærestreg...
Men... Du...?
Du lod mig tro...
- Hvorfor kæmpede du ikke imod? - Jeg ville hellere vente.
- Hvorfor? - Du har ret, Much.
Vi burde give dem en lærestreg. Mine herrer.
Åh, nej. Du mener vel ikke...?
Jo... Kom så.
Tik tak...
Har jeg fortalt, jeg ikke kan smage vin? Jeg får den bedste -
- men mine smagsløg er ikke til den slags.
"Den er vist ikke gennemstegt."
Det her er også vores skov!
Tag jeres tøj af!
Robin!
Det er uacceptabelt! Herren...
Når det her er løst, vender Robin tilbage.
- Robin bliver aldrig herre igen. - Måske i skoven.
- Skovens Robin. - Det kan jeg lide.
- "Robin Wood". - Den ville Guy kunne lide.
- Sig det selv. - Nej.
Ved I godt, I er frastødende?
Min herre og jeg kæmpede i fem år i det hellige land. For hvad?
For at folk som jer kan gå amok -
- med lovløshed, ækle lejre -
- og jeres spydigheder! Jeres spydigheder...
"Jeres spydigheder..."
- Dans. - Hvad siger du? Ikke tale om.
Dans så!
- Meget fint. Dansende bjørne. - Hvordan føles det?
I behandler medmennesker som dyr! Hvordan føles det?
- I røver fattige og lader dem dø. - Vi har fattet det.
I er ikke englændere. I er ikke det England, vi kæmpede for.
I praler af at være døde. Hvorfor røver I ham -
- når sheriffen frarøver os alle sammen tyve gange så meget?
I lusker rundt, mens han stjæler folks levebrød.
Hvad vil du gøre ved det?
Stoppe ham. Jeg vil stoppe ham.
Du kan ikke stoppe sheriffen.
Kun kronen kan fratage ham herredømmet.
Når kongen vender tilbage, får han.
Indtil da gør vi det af med hans straffe.
Vi stopper skatterne og giver dem tilbage til de fattige.
Vi røver fra ham.
Havde I haft en rygrad, havde I gjort det samme i fem år.
- Flot tale, lavendeldreng. - Held og lykke.
Det vil nok være en fejltagelse.
Du er ikke i en position, hvor du kan mene noget, fjols.
I bandt os, vi bandt jer.
Så er vi vel kvit, så vi kan komme videre.
- Ham her kan jeg ikke lide. - I lige måde.
Er du Robin af Locksley? Jarlen af Huntingdon?
Fint.
Endnu en time. Det her er ikke nødvendigt. Hvor er Robin?
Tal! Han bliver aldrig jeres herre igen.
Frygt ikke hans hævn. Jeg er jeres herre nu.
Bind ham i det mindste op.
Locksley? I har ført os hjem.
- Der er vist en belønning. - Tyve pund.
- Før ham derned sammen med dem. - Jeg burde jo være død.
- De genkender dig ikke. - Gør de, bliver jeg hængt.
- Hvad med John? - John er lettest at genkende!
Vi går derned alle sammen.
Det er uheldigt. En mand drager i krig -
- hvor hans ånd bliver beskadiget, og hans syn sløret -
- sammen med hans syn på lov og orden. Det skete for Robin.
Jeg har hørt, der er lejre i det hellige land -
- hvor man lærer at hade sit eget land -
- og vende hjem for at lave kaos og ødelæggelse.
Måske skete det for Robin. Én ting ved vi.
Jeres tidligere herres gerninger i Nottingham -
- var ikke, som romantikerne tror, et slag for friheden.
Tag ikke fejl af det. Han hindrede retfærdigheden -
- og angreb dermed vores stats grundlag.
Staten vi alle arbejder for og betaler skat til.
Han vil frarøve os vores skatter og vores hårde arbejde.
Tag hellere endnu en tunge.
Nej! Nej!
- Åh, nej. - Det er da rædsomt og brutalt.
- Det er Alice. Min hustru. - Er du Alices John?
- Hun troede, du var død. - Det er dig, de vil have!
De hænger dig! Vi har ikke tid!
Jeg kan redde din hustru. Sæt mig ned.
Bind mig op og giv mig buen. Jeg er god med en bue.
- I så ham skyde jeres fødder. - Stol på mig.
Han er her. Find ham.
- Lad os komme af sted. - God tur.
Du har tjent mig godt, min ven. Jeg er ked af det her.
- Nej... - Gå. Jeg skal nok klare mig.
- Sheriffen hænger dig. - Jeg vil ikke dø som en død mand.
God plan, sherif. Meget effektivt. En imponerende logik.
Hvis jeg fortæller dig, hvor jeg er -
- får jeg så de tyve pund? Det er et pund til hver familie.
- Nok til mad i en hel vinter. - Sjovt. Læg våbnet. Du er omringet.
Jeg er Guy af Gisborne. Snart jarl af Huntingdon.
Vi har ikke længere brug for dig. Læg våbnet.
- Sikken ondskabsfuld leg. - En leg?
Du forstår det ikke. Mig leger man ikke med.
Du dummede dig i Nottingham. Du ville være bøndernes helt.
Du kan jo vise mig, hvordan man gør.
Skal vi mødes i morgen og drøfte det?
Næppe. I morgen skal du nemlig hænges.
Der røg jeres sidste håb.
- Ham kunne jeg lide. - Han reddede din hustru.
"Kunne lide"? Han er ikke død.
Din tåbe.
- Er vi blevet rige? Hvad nu? - Han så sin hustru.
- Ingen belønning? - Min herre gav sig selv.
- Til sheriffen? - Han skar tunger ud.
Robin ville ikke lade det ske.
Det ville være sjovt, ikke?
Hvis man sagde "har sheriffen taget din tunge?"...
- Hvad? - Hvis nogen var en smule stille...
...kunne man sige "har sheriffen taget din tunge?"
Vi kan ikke bare sidde her.
Vi må tage til Nottingham og befri ham!
- Hvordan? - Det nytter ikke noget.
- Ikke det? Du var død, hvis ikke... - Det er sandt.
- Du ville være død. - Jeg skulle faktisk ikke være hængt.
I kan ikke lade ham dø. Will?
Fint nok. Jeg tager af sted alene.
På gensyn. Ingen hest...
Hvor bor min hustru? Jeg henter hende.
- En kvinde kan også bo i skoven. - Alice kan ikke.
- Hvorfor ikke? - Der er noget, du ikke ved.
Nu er du ikke så kæphøj længere.
- Du kunne have kostet mig mit job. - Ét job for at redde fire liv?
Ingen kan redde ham nu. Han er ikke Robin af Locksley længere.
- De kalder ham Robin Wood. - Robin Hood?
I morgen får du ingen hætte.
Folk skal kunne se frygten i dine øjne.
De skal se dine øjne ryge ud.
- Intet? - Jeg advarede ham mod sheriffen.
- Ja, min herre, men... - Nu er han fredløs.
- Det ved jeg godt, lady. - En ussel fredløs.
Det er... Tilgiv mig.
Det er uretfærdigt. Han er yderst imponerende.
Han blev fanget efter én dag. Er det imponerende?
Han gav sig selv for at redde tunger.
- Tunger? - I Locksley.
Sheriffen skar folks tunger ud, indtil folk sagde, hvor Robin var.
Jeg hader sheriffen.
Jeg hader også jer, hvis I ikke hjælper Robin.
Jeg skal nok tale i retten, unge mand. Din herre er dødsdømt.
Hans skæbne er... Træk dig tilbage.
I det hellige land drømte min herre. Han nævnte dit navn.
Godnat.
- Hvem er du? - John.
- John hvad? - John Little. Jeg kaldes Lille John.
Ved du hvorfor? Fordi min far også hed John. John Little.
Han var en helt. Han var vist ret stor. Hvad hedder du?
Jeg er din mors ven.
- Hvordan har hun det? - Hun er træt, og hun syr.
Alt skal nok blive bedre, for Robin er vendt hjem fra det hellige land.
Han sørger for, alle får mad. Jeg var til festmåltid.
Jeg spiste så meget svinekød, at jeg fik ondt i maven. Mor fik fisk.
- Jeg kan ikke lide fisk. - Fisk er hendes livret.
Robin kommer vel hjem fra Nottingham, ikke sandt?
Lille John? Hvor er du, Lille John?
- Vil du med indenfor? - Det går vist ikke.
John? Klokken er mange.
- Jeg har indset noget. - Jeg troede ikke, du ville snakke.
- Det var før, jeg indså dette. - Lad mig høre.
Du er kendt for at være god med en bue.
Hvorfor skød du mig egentlig ikke?
Du havde mænd overalt. Jeg havde kun nogle få.
- Vi var i undertal. - Det er muligt...
Men du overgav dig.
Jeg holder mere af mit folk, end jeg holder af mig selv.
- Det forstår du nok ikke. - Det er uvæsentligt.
Pointen er, du satte mit liv højere end dit eget.
- Nej. - Du må have vidst, dette ville ske.
Har du mistet grebet og smagen for blod?
Robin af Locksley, hædret for sin indsats for kongen.
Hvor mange slog du ihjel i det hellige land?
Dit elskede folk var i knibe, men du skød mig ikke.
Jeg ville slå dig ihjel på stedet.
Muligvis...
Hvis det var den eneste måde, men det var det ikke, vel?
Du behøvede ikke slå mig ihjel, for du kunne ofre dig selv.
- Og det gjorde du så. - Tænk om mig, hvad du vil.
Skal jeg hænges i morgen, gør det ingen forskel.
Se nu, hvem der ikke vil tale.
Åbn porten, fangevogter.
Du er fri til at gå, men hvis du går -
- vil to af dine venner fra landsbyen ikke være "på talefod" med dig.
Det her kan jeg lide.
Jeg ved ikke, hvorfor englænderne rejser langt for at udrydde ondskab -
- når den sande kræftknude befinder sig lige her.
Jeg kan høre noget. Kan I også?
Det er en død mand, som taler.
- Jeg var gået, hvis jeg var dig. - Det er du ikke.
har du kysset en dreng som hedder John?
hvis du aldrig har kysset en dreng som hedder John
ved du ikke hvad du er gået glip af
ved ikke at kysse Lille John
- Tror I, tudeprinsen klarer sig? - Hvad vil han gøre?
Gå ind i Nottingham og sige: "Løslad lavendel-drengen."
- De er lam på vej til slagtning. - Du kunne have givet ham en hest.
Så mister vi også en hest.
Hvis Robin dør, bliver folk i Locksley som jer.
- De vil ikke have noget at leve for. - Så tag dog hen og red ham.
Vi går ikke ind i byerne. Vi er fredløse på flugt.
Hvad sker der med efterladte kære?
Jeg har set, hvad der sker med familier med kun én forsørger.
- Vi tager ikke til Nottingham! - Vi tager til Nottingham.
Hvad skylder vi æren for Deres besøg, sir Guy?
Jeg så gerne, du besøgte mig i Locksley, som nu er min by.
- Jeg ved snart ikke. - Jeg har større ambitioner.
Nu bærer et stykke jord atter Gisborne-navnet.
- Min far ville være stolt. - Det glæder mig.
Nogle af mine mænd plejede at le ad min titel.
Guy af Gisborne uden Gisborne.
- Er Locksley dit Gisborne? - Ja, det er den faktisk.
- Jeg vil ændre navnet. - Gør det nogen forskel?
- Når en kvinde ændrer navn, gør det. - Hvad med Robin?
- Hvad med ham? - Han vil bestride din overtagelse.
- Han skal dø. - Hvis han kendes skyldig.
- Han bliver hængt i morgen. - Loven kræver en retssag.
Ja, men han er fredløs.
Sheriffen har indført en særlig lov.
Fredløse får ikke ret til en retssag.
- De kan henrettes uden rettegang. - Nej.
- Vi er i krig. - I det hellige land, ikke her.
- Dem havde jeg ikke ventet. - Sir Guy skulle til at gå.
Gå din vej! Vær nu sød...
Hvem er en god hund? Har du brug for hjælp?
Jeg var ved at tjekke tingenes tilstand.
Jeg kom frem til, at stigen er ubrugelig.
Kom nu.
Kom nu, smukke. Underhold os.
Hvor er den? Ringen min far gav dig, før han kendte din ondskab.
Det rækker sjældent at spørge. Jeg tager hans tommelfingre.
- Rækker det? - De her er vidunderlige.
- Hører du det, når han taler? - Javist.
Det går ikke. Måske stjæler du ringen.
Jeg er en mand med simple lyster. Jeg nyder at påføre folk smerte.
Det er muligt, men er ringen der ikke, bliver du uretfærdigt mistænkt.
- Jeg taler med ham alene. - Det går ikke.
Han vil hverken flygte eller angribe mig.
- Gå. - Ja, lady.
- Du er en tåbe. - Det har du sagt.
Jeg sagde jo, det ikke ville virke at konfrontere sheriffen.
- Jeg havde intet valg. - Alt er et valg.
- Bliv dog voksen. - Jeg beskyttede folk fra landsbyen.
- Din død bliver romantisk. - Den bliver ærbar.
Hvad med dem, du beskyttede?
Hvem skal nu beskytte dem? Mænd sætter ære over alting.
- Det er principper. - Man gør ingen forskel som død.
Du kunne være blevet her til at starte med -
- hvis du holdt så meget af dit folk, men du blev ikke.
Du valgte krigen. Du valgte æren.
Hvad handler det her om?
Det handler om, at du sagde, du holdt af folk i Locksley -
- men stak af til et slag langt, langt væk.
Du havde noget på kinden.
Nu skal du høre. Jeg skriger, han kommer, du slår ham ned og løber.
Du bliver ikke set, hvis du stikker af nu.
Jeg kan ikke stikke af. Så vinder sheriffen.
- Har du slet ikke hørt efter? - Tro mig.
Jeg har en plan. I hvert fald en halv plan.
Jeg elsker, når du er vred.
Det her er en redning.
- Ingen har set os. - Fredløse i fangekælderen! Åbn!
Gudskelov. Han har brug for hjælp.
- Tak for hjælpen. - Lad os komme af sted.
Giv mig fem minutter. Jeg skal ordne noget.
Går der mere end fem minutter, så gå uden mig.
- Ja. - Tak for det.
Nej, herre. Du må ikke gå derind igen.
Går du ind og dør, dør jeg af sorg.
- Tag med nu for at redde mig. - Det er derfor, jeg elsker dig.
Jeg har brug for hjælp. Det er farligt.
Hvorfor tage ham, når du elsker mig?
Nu kommer de.
Nej, vent. Den sidste mand.
Jeg kom lige forbi. Sheriffen har sagt, jeg bare kunne kigge indenfor.
Min herre! Robin er flygtet!
I går i Locksley viste du, hvem du er. Nu viser jeg, hvem jeg er.
Du har ret. Jeg har mistet smagen for blod.
Hvis du nogensinde igen skader nogen blot for at ramme mig -
- hvis du skærer en tunge ud eller brændemærker nogen -
- eller krummer et hår på en uskyldigs hoved -
- vil jeg, så sandt Richard er konge, slå dig ihjel.
- Det tror jeg ikke på. - Tro mig.
Hvad er ændret siden i går? Intet. Bevis det.
Jeg ændrer mig ikke. Jeg synker gerne dybt, så dræb mig hellere nu.
Imponerende. Når en pil rammer træet, mister du vel et point?
Du har ikke engang maltrakteret mig. Det fortjener jeg vel.
Frygter du autoriteter? Eller ved du inderst inde, jeg har ret?
Lov og orden er nødvendigt. Det er vist dét.
Derfor vil jeg få dig til at hænge dig selv.
- Nu er du maltrakteret. - Det er kun en skramme.
- Lavendel? - Lavendel...
Min smerte skal lindres af en sødere salve.
Min viden om, at du er svag, som din samvittighed er stærk.
Du overvurderer min samvittighed.
Gør nøjagtig, som jeg siger. Vi skal op i tårnet.
Stop! Skad dem ikke. De er frie til at gå.
Jeg har en bekendtgørelse. Jeg, Vaizey, sherif i Nottingham.
- I anerkendelse af... - I anerkendelse af...
...mine ulovlige gerninger i Locksley i går -
- undskylder ydmygt -
- over for de uskyldige, som har lidt på grund af mig.
- Jeg lover at betale 500 pund... - Jeg lover at betale...
Nej, det kan jeg ikke. Du må slå mig ihj...
Vagter! Stop dem!
- Much! Much! - Skyd Locksley.
Much! Bind det her fast.
- Hvor, Robin? - Her.
- Forsvar mig! - Mig?
Sådan!
- Pilen gjorde ondt. - Det var synd.
Er I klar? Nu!
- Er det hende? - Er hun din hustru?
- Hvad ser hun i dig? - Hun har set den. Se!
- Det er herligt. - Ja.
Kom så.
Jeg har naturligvis ingen familie overhovedet.
Ingen familie, ingen hustru, ingen børn.
Men det gør mig ikke noget. Slet ikke. Slet ikke...
Den er vist ikke gennemstegt!
Meget morsomt...
Bedst på www.NXTGN.org
Tekster: Martin Schiær www.sdimedia.com